Du spilder ikke tiden?
Jeg prøver på at lade være.
Skal jeg hjælpe dig?
Ja, tak.
Hvad fanden gik det ud på?
Jeg bryder mig ikke om "farvel".
Det er ellers hele idéen med en afskedsfest, John.
Vi brugte en del tid på det.
Kunne du ikke være blevet bare et par minutter?
Spist lidt af den mad vi havde tilberedt.
Undskyld, Harry.
Hvorfor har du så travlt?
Du har lige sagt dit job op.
Fik du historikerstillingen hos Stanford.
Det håber jeg.
Taquitos, kyllingevinger, -
- ristede toasts og øl.
Havde vi haft mere tid, -
- havde vi forberedt noget større.
Romantisk middag på McDonald's.
Strippere.
Taquitos er fint.
Art kommer også.
Han snakker med en elev.
Overtager George for dig?
George eller Trimbell. Har lederen bestemt sig?
Har ikke hørt fra ham.
Hvad er det?
Det ligner en van Gogh, -
- men jeg har aldrig set den før.
Er det en original, John?
Nej, det er bare en gave.
Det er en suveræn kopi.
Fra samme tid, tror jeg, -
- må jeg kigge nærmere?
Selvfølgelig.
Det er samme type blændramme, som van Gogh brugte.
Der står noget på fransk bagpå.
"Til min ven Jacques Borne."
Hvem mon det var?
Sikkert en han kendte.
Godt tænkt, Sherlock.
Du vil få den vurderet, ikke?
Måske, -
- men jeg ville ikke sælge den.
Sådan.
Stil det i køkkenet.
Nej, jeg stiller det på badeværelset, John.
Ingen varme, kun strøm.
Sæt jer til rette, mens i kan.
Møblerne ryger i eftermiddag.
Det er år siden, jeg sad på gulvet.
Jeg kan ikke huske hende navn.
Det er godt for ryggen.
Kan vi lave yoga øvelser?
Tantrisk yoga, ja.
Så du forlader gode gamle, "vi lærer dig."
Meget pludseligt, må du indrømme.
Sandhedens time, John.
Er der problemer?
Nej.
Kom nu, du ved, vi ville hjælpe.
Det værdsætter jeg, men nej, -
- der er ingen problemer.
Nu er jeg nysgerrig.
Harry. Hvor Skal du hen?
Opgiver dit embede...
Et årtis professorat, -
- indstillet til en ledende stilling, -
- og du ved ikke, hvor du skal hen?
Kald det klaustrofobi.
Over tid, får jeg kløe i fødderne.
Jeg har haft det før.
Nej, nej, nej, du er for ung til, at have gjort det før.
Og han er ikke blevet en dag ældre i ti år.
Enhver kvinde i lærerstaben, -
- ville give alt for at kende hemmeligheden.
Er det dét, de er ude efter, Edith?
Stop så, Harry.
Kan du spænde den?
Harry. Hold da op?
Hvad jager du?
Mest hjort.
Omkring Big Bear.
Med bue og pil?
Mange kan ikke ramme en hjort -
- med riffel og kikkertsigte.
Men, god spise.
Det bedste vildt at jage.
Lever naturligt, spiser naturligt.
Den er flot.
Art.
Kan jeg få et "i" for imponerende?
Orv.
Det var sjovt.
Du kender Linda. Du havde hende forrige år.
Hun er et af mine ofre nu. Jeg kører hende hjem.
Hun ville kigge forbi og sige hej og farvel.
Er kunstfaget hårdt?
Arkæologi er hårdt.
Dr. Jenkins er en god lærer.
Meget politisk sagt.
Men meget sandt.
Moget, som du kan læse på din rejse.
"Hulens skygge: Paralleller til de første mennesker."
M. Jenkins.
Udgiv eller uddø.
Hellere læse, -
- end skrive endnu en.
Tak.
Allesammen, det her er Linda.
Linda, det her er allesammen.
Nå.
Hvor skal du hen, John, som om det bekymrer os?
Det har vi allerede fundet ud af.
John har kløe i fødderne.
Det kan du få noget imod henne på apoteket, John.
Så der er et problem.
Nej.
Jeg kan godt lide at bevæge mig.
Det er personligt.
Ikke for at snuse.
Jeg er ked af, at jeg ikke kan sige mere.
Vi kan snakke, sidde ned, -
- Og...
Stikker han af igen?
...jeg har jo denne.
Johnny Walker green!
Jeg vidste ikke, de lavede den i grøn.
Hvad betaler de dig?
Intet er for godt til mine venner.
Desværre har vi kun plastikkrus.
Det er helt ok med mig.
Jeg åbner for.
Kom til far.
Så, kopper, kopper.
Sådan.
Kom bare.
Sådan...
En til fødselsdagsdrengen, Art?
Nej.
Nej, jeg drikker ikke.
Vi dømmer dig ikke.
Kom så, alle sammen i en cirkel.
For et langt liv og velfærd, -
- til vores gode ven, -
- og kollega, John Oldman.
Må han finde evig lyksalighed, -
- hvor end han går.
Hørt, hørt.
Skol. Na zdorovye.
En på toppen, John.
Det er godt.
Undskyld mig.
John, vi er alle kede af, at se dig gå.
Meget.
Når det så er overstået, -
- hvad skal vi så lave resten af eftermiddagen?
Nogen der har et godt emne?
Som det her, måske?
Hvad er det?
En gravstikke fra et papegøjenæb.
Skrå mejsel spids...
Sikkert tidlig Magdalensk.
- Må jeg se den? - Ja.
Ja, det er lige, hvad det er.
Hvad er en gravstikke?
En gravstikke er et flint værktøj, -
- til at gravere træ og knogler, især hjortetakke, -
- til at lave spyd og harpunspidser.
Magdalenerne var ikke kendte for deres flintarbejde, -
- så det her er et flot eksemplar.
Hvad er en Magdalener?
En senere Cro-Magnon, -
- uden at gå i detaljer.
Den sidste kultur fra den sene stenalder.
Hvis sten kunne tale, hva" Art?
Hvor fik du så den henne, John?
Tro det eller ej, fra en gavebutik. En kvart dollar.
Heldige asen!
Jeg må ud og grave efter sådan noget.
Må jeg?
Ja.
Måske...
Godt i gjorde det her.
Hvad? Kom forbi?
Måske?
Bestemt.
Tak.
Ligeså er vi.
Vi kunne ikke lade dig stikke af.
Tak.
John, hvad sker der?
Er du blandt Amerikas mest eftersøgte?
Vi melder dig ikke.
Ja, ud med det.
Du er blandt venner.
Snagende venner.
Glem det.
Du skaber mysteriet her.
Du har åbenbart noget på hjerte. Sig det!
Måske, jeg...
Tak. Ti, ni, otte, syv...
Harry, stop.
Der er noget, som jeg gerne vil fortælle.
Jeg har aldrig gjort det her før, og tvivler på, hvordan det vil gå.
Tænkte, om jeg måtte stille et dumt spørgsmål.
John, vi er lærere.
Vi svarer på dumme spørgsmål konstant.
Hvis nu en mand fra den sene stenalder, -
- havde overlevet frem til i dag?
Hvad mener du, overlevet?
Ikke døde?
Ja. Hvordan ville han være?
Jeg kender nogle fyre.
Har du aldrig besøgt Ozarks?
Interessant tanke.
Hvad arbejder du på? En fremtidsroman?
Hvis ja. Hvordan ville han være?
Meget træt.
Alvorlig talt, -
- som Art's bogtitel antyder, -
- var han vel ligesom os.
Dan. En hulemand?
Der er ingen anatomisk forskel, -
- mellem en Cro-Magnon og os.
Bortset fra, at vi har vokset os højere.
Hvad er den fordelen ved at være højere?
Så man bedre kan se rovdyr i højt græs.
At være høj og tynd, -
- afvikler kroppens varme bedre i varme klimaer.
Hvad angår neandertalerne, -
- så har vi alle set abeagtige folk.
Den del har vi stadigvæk.
Han ville være en hulemand.
Nej.
Johns hypotetiske mand, -
- ville have levet igennem 140 årtier...
Sådan cirka.
...og tilpasset sig hvert og et af dem.
Hvis han havde en normal intelligens.
Vi tror, at mænd fra den sene stenalder, -
- var ligeså intelligente, som vi er.
De vidste bare ikke så meget.
Johns mand ville have lært, som racen lærte.
Havde han haft et spørgende sind, -
- ville hans viden være forbavsende.
Hvis du skriver den, så lad mig se den.
Er sikker på, at du laver nogle antropologiske brølere.
Det er en aftale.
Hvad ville holde ham i live?
Hvad siger biologen?
Cigaretter.
Og. Is.
Jeg spiller med.
Set ud fra et futuristisk synspunkt, -
- ville jeg sige...
perfekt regeneration af kroppens celler, -
- især de vitale organer.
Faktisk lader det til, at mennesket er designet, -
- til at leve 190 år.
De fleste af os dør af forgiftning.
Måske gjorde han noget rigtigt, -
- noget som alle andre i historien havde gjort forkert.
Hvordan det? Du mener, spise mad...
drikke vand, indånde luft?
Før moderne tid, -
- var disse ting fuldstændigt rene.
Vi har forlænget vores livslængde...
i en ugæstfri verden.
Det kunne faktisk godt lade sig gøre.
Bugspytkirtlen regenererer sine celler en gang i døgnet, -
- mavesækken hver tredie dag, -
- og hele kroppen hvert syvende år.
Men processen slår fejl.
Affaldsstoffer ophobes, og til sidst med fatale konsekvenser.
Hvis nu en skævhed i immunsystemet, -
- førte til en perfekt afgiftning, -
- perfekt fornyelse, så ja.
Så ville han kunne undgå forfald.
Dén hemmelighed ville vi alle gerne kende.
Ville i nu også det?
Leve 14.000 år?
Tjah, hvis jeg kunne forblive rask, og ikke blive ældre?
Hvorfor ikke?
Ja. Hvilken mulighed for at lære.
Er der nogle, som er sultne?
Jo mere jeg tænker over det, des mere tror jeg på muligheden.
Alt er muligt, ikke?
Trods alt er sidste århundredes magi jo næste århundredes videnskab.
Alle troede jo, Columbus var vanvittig, ikke?
Pasteur, og Copernicus?
Og Aristarchus længe før dem.
Jeg fik muligheden for at sejle med Columbus,
desværre er jeg ikke specielt eventyrlysten.
Jeg var ret sikker på, at Jorden var rund,
men på det tidspunkt, troede jeg stadig, -
at han ville ryge ud over kanten.
Se dig omkring, John.
Vi faldt lige ud over kanten.
Jeg går ud fra, der er gemt en spøg et eller andet sted.
Jeg kan bare ikke få øje på hvor.
Der er ikke noget at få øje på.
Hvad snakker vi om?
Vi har lige snakket om en hulemand, -
- som overlever op til nutiden.
Som i selv sagde: Hvilken mulighed for at lære, -
- da jeg først lærte at lære.
Drak du i smug af whiskyen inden vi kom?
Forestil jer, det er science fiction.
Regn den ud.
Okay, en meget gammel Cro-Magnon, -
som overlever helt frem til i dag.
Hvad?
John har lige betroet os, at han er 14.000 år gammel.
John, du ser ikke ud til at være en dag over 900.
Orkay, okay.
All right, Spock, jeg hopper med på din lille spøg.
Hvor vil du hen? Hvad? Er pointen?
Omkring hvert tiende år, når folk begynder at undre sig over, -
- at jeg ikke bliver ældre, så flytter jeg videre.
Den er god. Kvikt fundet på, John.
Jeg vil gerne læse historien, når den engang er færdig.
Vil i have mere?
Naturligvis. Det her er godt!
Okay, så...
Så du mener altså, at du er en, -
- en... Cro-Magno
Jeg lærte det jo ikke i skolen.
Det er mit bedste gæt.
Baseret på arkæologiske data, kort, antropologisk forskning.
Siden Mesopotamien, -
- har jeg fået de sidste 4.000 år til at stemme ret godt.
Du er foran alle vi andre, så fortsæt endelig.
I har den fornødne baggrundsviden, -
- så jeg skal gøre det kort.
I det, jeg kalder min første levetid, -
- ældedes jeg til 35-års alderen, -
- sådan som i ser mig nu.
Jeg endte med at lede min gruppe.
De mente, jeg havde magiske evner.
Jeg behøvede end ikke slås for det.
Så kom frygten, og de jog mig væk.
De troede, at jeg -
- stjal af deres livskraft, for selv at kunne forblive ung.
Den forhistoriske udgave af vampyr-legenden.
Dette er godt!
De første tusind år vidste jeg ikke,
hvad der var op, eller ned.
Hvordan ved du, det er de første tusind år?
Et konstruktivt gæt, baseret på det, -
- jeg har lært, ud fra min hukommelse.
De fleste mennesker kan knapt huske deres barndom...
men du har minder fra den tid?
Selektivt, ligesom i andre.
Du ved, gode og dårlige minder, traumatiske oplevelser.
De sidder fast i hukommelsen for altid.
Blev du skuffet som 3- eller 35-årig, husker du det stadig som ikke godt.
Fortsæt.
Jeg blev fortsat jaget bort, fordi jeg ikke døde.
Så jeg gjorde det til en vane at følge med nye grupper, jeg mødte.
Der fik jeg også idéen, til at flytte videre med jævne mellemrum.
Vi var selvfølgelig stadig halv-nomader på det tidspunkt.
Vi fulgte klimaet, og det vildt, som vi gik på jagt efter.
De første 2.000 år var kolde.
Vi lærte, at det var varmere i lavlandede områder.
Den sene istid, går jeg ud fra.
Hvordan var landskabet?
Bjergrigt.
Uendelige sletter mod vest.
Mod vest. Noget, du lærte i skolen?
Mod den nedgående sol.
Jeg tror, jeg så De Britiske Øer, -
- fra hvad der nu, er den franske kyst.
Kæmpemæssige bjerge, -
- på den modsatte side af en enorm dyb dal, -
- som lå i skygge af den nedgående sol.
Dette var før øerne blev delt fra kontinentet, -
- af smeltevand fra iskappen, som fik havene til at stige.
Var det det, der skete?
Ja, i slutningen af pleistocæn-tiden.
Indtil nu passer alt, hvad han siger.
Ja, klart. Som beskrevet i enhver lærebog.
Hvilket også er, hvor jeg fandt det.
Hvordan skulle jeg kunne genkalde mig viden, -
- når jeg ikke vidste, hvad viden var?
Det er alt sammen et tilbageblik.
Det eneste, jeg kan gøre, er at sammenholde mine minder, -
- med de ting, man ved i dag.
Hulemand, slår du mig nu i hovedet med din kølle, -
- og slæber mig ind i soveværelset?
Det er sjovere, hvis du er ved bevidsthed.
Åh, John.
Lad mig lige få det her på det rene.
Vi snakker ikke om reinkarnation.
Du påstår ikke, du kan huske, -
- hvor meget det nu end bliver, -
- 200 liv og dødsfald, -
- og blive genfødt på ny og bla-bla?
Ét liv.
Hvilket liv!
Wow.
Måske er der alligevel noget om det der reinkarnation.
Det er meningen, at man skal komme tilbage, -
- igen og igen, lære og lære, -
- og på en måde har du formået, -
- at springe alle de andre kroppe over.
Hvad er meningen med det?
Hvad med havene?
Dem så jeg først meget senere.
Hvordan kunne du så kende forskel på en stor sø og et hav?
Store bølger, og andre ting.
Når jeg ser tilbage, kan jeg jo kun gætte.
Var du nysgerrig med hensyn til, hvor det hele kom fra?
Vi kunne stirre op i himlen og undre os.
"Der må være nogle virkelig store fyre deroppe..."
"Hvad kunne ellers have lavet alt det hernede?"
I begyndelsen troede jeg, -
- at der var noget galt med mig.
Måske var jeg en skidt fyr, fordi jeg ikke kunne dø.
Så tænkte jeg på, om jeg var forbandet.
Eller måske velsignet.
Derefter tænkte jeg på, om jeg måske havde en eller anden mission.
Gør du stadig det?
Guds veje er uransagelige.
Jeg tror, jeg bare skete.
Wow.
Hallo?
Ja, Ellie?
Hvad er der galt?
Sandy?
Kom nu.
Hvad så?
Har vi Ellies opgave her?
Ja, undskyld.
Jeg tog den med, sammen med det andet.
Har den her.
Er du bekymret for dine forældre?
Det er der ingen grund til.
Du bestod, med et C+...
pas godt på dig selv.
God pige.
Hvad skal en kommende lægestuderende med historie?
Forstået.
Tak. Forbi? Det
Det må i undskylde.
John, fortsæt endelig.
Helt ærligt, jeg troede, vi var færdige med det emne.
Nej! Lad os fortsætte med det.
Det er interessant.
Desuden synes jeg, det giver rimelig mening.
Ligesom Hegel. Logik ud fra absurde præmisser.
Og den der van Gogh?
Han gav mig den.
Jeg hed Jacques Bourne dengang.
Svinefarmer.
Svinefarmer?
Jeg kan lide at arbejde med hænderne.
Han kom ud til stedet for at male.
Vi snakkede om det, at fange naturen i kunsten.
Turner, Cezanne, pissarro.
Nolde landskaberne.
Ikke på van Goghs tid.
Men han ville have elsket dem.
Ja.
Men jeg forstår ikke, -
- hvorfor du ikke kan huske, hvor du kom fra?
Geografien har ikke ændret sig.
Det lærte jeg, -
- i professor Hensens timer.
Men du har ret.
Hvor boede du, da du var fem år?
Little Rock.
Tog din mor dig med på indkøb?
Hvilken retning var det?
Fra jeres hus.
Det ved jeg ikke.
Hvor langt?
Hmm, tre gader.
Var der særlige landemærker, -
- som du kan huske?
Der var en benzintank.
Og en stor mark.
Jeg fik at vide, jeg aldrig måtte gå derhen alene.
Hvis du tog tilbage dertil i dag, -
- ville det så være det samme?
Nej, det er sikkert helt forandret.
Det er derfor, man siger: "Du kan aldrig komme hjem"
Fordi, det er der ikke længere.
Se det i min målestok.
Jeg rejste hen over en uendelig flade, -
- fyldt med uendeligt mange nye ting.
Skove, bjerge, tundraer, kløfter.
I min hukommelse ser jeg, hvad jeg så dengang.
Mine øjne ser motorveje, byer, -
- Big Macs under Eiffeltårnet.
Ret tidligt blev Jorden på en måde større og større, -
- og så...
Tænk på, hvor meget der er forsvundet.
Og nu flytter du videre.
Som sagt snakker man om, at jeg ikke ældes.
Og når det sker, flytter jeg videre.
Det virker fornuftigt at fabrikere din næste identitet.
Den næste ti-års rolle, som du så kan besætte.
Det har jeg gjort nogle gange.
Jeg har endda udgivet mig for at være min egen søn.
"Nåh, så du er også ingeniør?"
"Du er Bens søn. Han var en god mand."
Det sparer meget besvær med hensyn til meritter og referencer.
På den anden side, er jeg blevet fanget et par gange.
Sad fængslet et år i Belgien, i 1862, -
- det glemmer jeg aldrig, -
- for at forfalske en statsansøgning.
Hvornår? Kom du til USA?
I 1890, lige efter van Goghs død, -
- sammen med nogle franske immigranter.
Flyttede videre.
Et svar på ethvert spørgsmål.
Undtaget ét, John.
Hvorfor gør du dette?
Et indfald. Måske var det en dårlig idé.
Jeg... -
- ønskede måske at sige farvel til jer som mig selv, -
- og ikke som ham, I troede jeg var.
Godt, siden det her nu ikke er for sjov,
så går vi nok ud fra, at du har et problem.
Et meget alvorligt problem.
Jeg skal have flyttet nogle kasser.
Jeg hjælper dig.
Har du ikke en genstand, en artefakt,
som et minde om dit tidlige liv?
For eksempel noget som denne?
Genbrugsforretning.
Seriøst.
Hvis du havde levet 100, måske 1.000 år, -
- ville du så stadig have denne?
Hvad ville få dig til at beholde den?
Som et minde om din oprindelse, -
- selv om du ikke havde mindet, -
- om dine oprindelser?
Det ville være væk, tabt.
Nej.
Jeg har ingen artefakter.
Behold den.
Interessant.
Du kunne have løjet om det.
Snak ikke om mig, mens jeg er væk.
Er han seriøs?
Hvis han er, er jeg bange for han er...
Hvordan kunne han have holdt det skjult i 14 år?
I det mindste virker han ikke farlig.
Hvad laver du?
Kigger efter en skjult mikrofon.
Skjult kamera.
Han fortæller disse vilde historier.
Jeg har aldrig set ham opføre sig sådan før.
Det er vanvittigt.
Ok. Så hurtigt du kan så.
Jeg elsker dig, ved du nok.
Det ved jeg.
Siden min første uge på kontoret.
Og?
Jeg holder meget af dig, -
- men nu ved du, hvad du ville gå ind til.
Tror du virkelig, at du er en hulemand?
Gør du?
Kunne du elske mig, -
- eller tror du ikke på den slags mere?
Jeg er kommet over det for mange gange.
Jeg holder af dig, -
- og er bestemt tiltrukket af dig.
Er det det dét?
Det kan jeg leve med.
Hvis det jeg siger er sandt, -
- vil du og vores børn blive ældre.
Men ikke jeg.
En dag vil jeg forlade dig.
Du vil vende tilbage til dine halvårlige romancer.
Det simple faktum er, -
- at jeg ikke kan love dig et "for evigt".
Hvor Langg tid Skal"forbi? Evigt"?
Hvem ved det?
Mine forældre gik hver til sit, før jeg blev født, -
- og min mors næste ægteskab, -
- varede, hvad, hele 3 år?
Så er der død, sygdom, Guds vilje.
Ingen ved hvor lang tid de har.
Eller hvor kort tid.
Jeg elsker dig.
Tag hvad du kan få.
Som 10 år?
Hvorfor gjorde du det
Jeg ville se hvor hurtig du var. Tjekke dine reflekser.
Jeg har ikke øjne i nakken.
Jeg kan ikke høre en loppe gå.
Jeg er på ingen måde Supermand.
Jeg har det sorte bælte, 2. dan.
Giv det 10 år? Til.
Jeg klarer det, jeg klarer det.
Flot demonstration, Harry.
Luk røven, Dan.
Jeg har stadig spørgsmål.
Også jeg, John.
Jeg mener, er vi ovre det forhistoriske endnu?
Kan du huske noget af dit oprindelige sprog?
Lidt. En ting har ikke ændret sig meget.
Har du lavet nogle hulemalerier?
Kender du malerierne ved Les Eyzies?
De blev lavet af en mand ved navn, -
- Giraud.
Han gjorde et godt stykke arbejde.
Han tegnede de dyr, -
- som vi håbede på at jage.
En dag efter en tomhændet jagt, -
- trampede vores høvding hans tænder ud, -
- fordi magien havde fejlet.
Derefter måtte nogen tygge maden for ham.
Til sidst fik han, tror jeg -
- en betændt kæbe, -
- og han blev efterladt.
Det er forfærdeligt.
Man skal vide, hvad man skal slå ihjel.
Er det derfor alle dine elever, -
- siger dit kendskab til historie er -
- så fantastisk?
Nej, det er mest baseret på læring.
Husk på, at det er én mand, ét sted af gangen.
Kun mit syn, -
- på en verden, jeg ikke ved meget om.
Lad os tale om, -
- hvad du siger du ved noget om.
Historiske ting.
Lad være med at opmuntre ham.
Edith.
De næste par tusind år blev det varmere.
De næste par tusind år, -
- jeg ved, at du gætter.
Du kan ikke komme dertil herfra, Art.
Jamen så ved Gud, fortsæt.
Vi jagede rensdyr, mammut, -
- bison, heste.
Jagten gik nordover, -
- som klimaet ændrede sig.
I fik ideen at dyrke maden, -
- fremfor at samle den -
- opdrætte dyr, fremfor at jage dem.
Har jeg fat i noget her?
Det har jeg.
At bo ved søerne bliver almindeligt -
- fiske, fuglejagt... kom nu!
John, det står der i alle lærebøgerne.
Selv din.
Du har ret i det meste.
Til sidst drog jeg østpå.
Jeg var blevet interesseret i verden.
Kunne klare mig alene.
Kunne passe ind hvor jeg ville.
Øst.
Mod den opgående sol?
Ja, jeg troede, at der ville være varmere der.
Så stødte jeg på havet.
Middelhavet, formodentlig.
Det var omtrent ved starten af bronze alderen.
Så jeg fulgte handelsruterne fra øst.
Kobber, tin.
Lærte sprogene, som jeg kom frem.
Alle steder opfindelser, myter -
- nye guder, så mange, så forskellige.
Jeg indså til sidst, at det alt sammen, -
- var tom snak.
Så jeg blev sumerier i 2000 år.
Derefter babyloner under Hammurabi.
Stor mand.
Jeg sejlede som phonetiker en overgang.
At flytte sig videre havde været lettere som jæger/samler, -
- sværere da landsbyer skød op, -
- sværere endnu, da større byer fik ordensmagt.
Fremmede var suspekte.
Det virkede som om, at selv om jeg altid flyttede mig videre, -
- så lærte jeg nogle nye tricks, -
- selv at fake min egen død et par gange.
Jeg fortsatte østpå, -
- til Indien, . Syn, -, -
- heldigvis mens Buddha var til.
Heldigvis.
Mest usædvanlige mand, som jeg nogensinde har kendt.
Han lærte mig ting, -
- som jeg aldrig havde tænkt på før.
Studerede du under Buddha?
Indtil han døde.
Han vidste, at der var noget anderledes ved mig.
Jeg fortalte ham intet.
Det er fascinerende.
Jeg ville næsten ønske, at det var sandt.
Hvis det er sandt, hvorfor fortæller du os det?
Vi kunne tage herfra i dag, -
- og tage ud og fortælle alle om det.
Så ville det drukne i mistro.
En vandrehistorie.
Ingen troværdighed.
Selv om, at jeg kunne få jer til at tro mig, -
- så ville i om en måned ikke tro det.
Nogle af jer, ville kalde mig en psykopat.
Nogle ville være sure over en meningsløs joke.
Nogle af os, er sure nu.
Det var en dårlig ide.
Jeg holder af jer alle sammen, og jeg vil ikke -
- føre Jer ud i noget.
Hvorfor gør du det så?
Fordi jeg ville sige farvel...
Som dig selv.
Det har du gjort, -
- hvem du end er.
Rolig, Edith.
Vi giver bare hans hjemmearbejde karakterer.
Jeg har det. Du spiller den gode betjent, Dan.
Fint, nyd det
Jeg synes det hele er noget pis!
Jeg burde gå, men jeg bliver.
Ved i hvorfor? Fordi jeg vil se, hvad det handler om.
Også jeg. Hvad handler det her om?
Lad os spørge Dr. Freud, som lige er ankommet.
Will, Will!
Art. Hej.
John.
Godt jeg fangede dig.
Der var nogen, der sagde at du forlader os.
Og sagde, at jeg er blevet tosset.
Godt, du er her. Det går i uventede retninger.
Ja, det hører jeg.
Hej.
Er du sulten.
Nej tak.
Whiskey? Grøn Johnny Walker.
Ja.
- Du ser bekendt ud. - Linda Nurphy.
Jeg er på deres tirsdagshold i psykologi, Dr. Gruber.
Denne lektion kan være noget jeg, -
- ikke kunnet have forestillet mig.
Jeg beklager at jeg er så ligefrem, John, -
- men alle disse mennesker er bekymrede for dig.
Ja, jeg klipper papir dinosaurer ud.
Jeg ville ønske, at jeg havde været her fra begyndelsen.
Også jeg.
Lad mig sige noget med det samme.
Der er på ingen måde nogen mulighed, i hele verden, -
- for John, til at bevise dette for os, -
- ligesom vi heller ikke kan afvise det.
Ligemeget hvor vanvittigt vi synes det er.
Ligemeget hvor kloge vi selv synes vi er, kan vi ikke -
- på nogen måde afvise det.
Vores ven er enten en hulemand, en løgner eller en tosse.
Så mens vi tænker over det, -
- kan vi ligeså godt fortsætte, ikke?
Jeg mener, hvem ved, -
- måske kan han overbevise os, -
- eller vi kan overbevise ham.
Overbevise? Hvis overbevisning?
Så, du er hulemand.
Ja.
Jeg var Cro-Magnon, tror jeg.
Du ved ikke, om du er hulemand eller ej?
Jo, det er jeg sikker på.
En Cro-Magnon.
Hvornår fandt du ud af det?
Da Cro-Magnon blev identificeret, -
- da antropologien gav det et navn, -
- fik jeg mit,
Forsæt endelig.
Du må have mere at fortælle.
Skal jeg ligge mig på sofaen?
Hvis du vil
Som læge, er jeg nysgerrig.
I denne lange livstid du beskriver, -
- har du nogensinde været syg?
Ja, som alle andre.
Alvorligt syg?
Nogle gange.
Af hen? Hvad? Ved du det
I forhistorisk tid, ved jeg ikke.
Måske lungebetændelse nogle gange.
De sidste par hundede år -
- har jeg kommet mig over tyfus, gul feber, -
- kopper. Jeg overlevede pesten.
Byldepesten?
Det var forfærdeligt.
Meget værre end historien beskriver.
Og kopper. Men du har ingen ar.
Jeg får ikke ar.
Nej, John. Det er ikke muligt.
Lad os tage Johns historie -
- for gode varer.
Hvis han ikke får ar, er det ikke mere underligt end resten.
John, vil du besøge mit laboratorium, -
- og få taget nogle få tests, -
- af din venlige biolog.
Jeg er utryg ved dem.
Jeg er bange for, at jeg bliver der i 1000 år, -
- mens cigaretrygende mænd undersøger mig.
Du tror vel ikke, at jeg ville forråde dig?
Væggene har ører.
Medicinske forsøg kunne være en måde at bevise det du siger.
Jeg vil ikke bevise det.
Så du fortæller os -
- århundredets røverhistorie, -
- men er ligeglad med, om vi tror på den eller ej?
Jeg regnede ikke med, at i ville tro på den.
I er ikke så tossede, som i tror jeg er.
Amen.
Jeg har altid godt kunnet lide dig.
Lh, tak skal du have.
Det ændrer sig nu.
Du tror da ikke seriøst på det sludder.
Jeg synes vi skal være høflige mod en, -
- som vi kender og stoler på, Edith.
Her sidder i. I kan ikke knuse hans historie.
I kan kun gøre nar af den.
Er dét? Hen? Hvad? Hvad? Du gør, John?
Griner du af os indeni?
Jeg er ked af, at i føler det sådan.
Det du siger, fornærmer sund fornuft.
Det gør relativitet og kvantemekanik også.
Det er sådan naturen virker.
Men din historie passer ikke. Ind i den natur, som vi kender.
Men vi ved så lidt, Dan.
Vi ved så lidt.
Hvor mange af jer, kender -
- 5 genier i jeres område, -
- som i er uenige med?
Énn man kunne kvæle?
Jeg kunne kvæle dem alle.
Det er slemt nok, at vi skal lytte -
- til Harrys idiotiske jokes.
Tusind tak, Edith.
Måske er jeg ligeså smart som dig, når jeg bliver 110.
Om du levede ligeså længe som John, -
- ville du stadig ikke være voksen.
Hold nu op. Slap af.
Hvor tit er det, at vi møder en, -
- som siger, han er stenaldermand?
Altså, en gang er nok.
Edith.
Ok, en fyr med din hjerne.
Du må have studeret en hel del.
Jeg har 10 doktorgrader. Inklusive alle jeres...
Undtagen din, Will.
Jeg føler mig en smule lille bitte.
Det Skal over 170 år?
Jeg fik min biologi eksamen i Oxford i 1840.
Så jeg er lidt bagefter i tid.
Det samme på andre områder.
Jeg kan ikke følge med alle de nye ting der kommer.
Det kan ingen.
Ikke engang i deres eget område.
Så meget for myten, -
- om den superkloge alvidende udødelige.
Jeg forstår pointen, John.
Uanset hvor længe man lever, -
- kan man ikke være foran sin tid.
Han kan ikke vide mere, end de bedste i racen.
Hvis nu, jeg mener, da verden lærte at jorden var rund, -
- lærte du det også.
Det tog noget tid.
Nyheder rejste langsomt.
Det var før smart kommunikation.
Det var sociale hindringer, -
- fordomme, brok fra kirken.
10 doktorgrader.
Det er imponerende, John. Underviste du?
Nogle gange.
I kunne alle have gjort det samme.
At have levet 14.000 år, gjorde mig ikke til et geni.
Jeg havde bare tid.
Tid.
Vi kan ikke se den, vi kan ikke høre den, -
- vi kan ikke veje den, vi kan ikke undersøge den i et laboratorium.
Det er en subjektiv sans, af at blive.
Hvad vi er, i stedet for hvad vi var, for et nanosekund siden, -
- blive hvad vi vil være, i et andet nanosekund.
Hopi"erne ser tid som et landskab.
Eksisterende før og bag ved os.
Og vi bevæger... vi bevæger os igennem.
Stykke for stykke.
Ure måler tid.
Nej, ure måler sig selv.
Den objektive reference til et ur, er et andet ur.
Meget interessant. Hvad har det så med John at gøre?
Jo, han kunne være en mand, -
- som lever uden for tiden, som vi kender den.
Ja, godt så.
Folk går bevæbnede rundt nu om dage.
Hvis jeg skød dig, John. Er du udødelig?
Ville du overleve det?
Jeg siger ikke, at jeg er udødelig, bare gammel.
Jeg kunne dø.
Og så kunne du undre dig, -
- resten af dit indespærrede liv på, hvad du egentlig skød.
Nå, må jeg?
Hellere det, end en pistol.
Will, det var lige rigeligt.
Bøger.
Doktorgrader.
Ja, du er vokset, og har ændret dig.
Men der er altid naturligt instinkt.
Ville du ikke være mere tilpas, -
- siddende på hug i baggården?
Sommetider gør jeg, Will.
Se på stjernerne.
Og tænk.
Hvad fik den primitive mand ud af dem?
Et stort mysterium.
Der var guder deroppe dengang.
Shamaner som vidste, og fortalte om det.
Det gør de stadig.
Har du nogensinde ønsket, at det sluttede?
Nej.
14.000 år?
Skader, sygdom, katastrofer.
Du har overlevet dem alle.
Du er en meget heldig mand.
Kom ind
John Oldman?
Ja.
Fra genbrug. Vi skal hente møblerne.
Tag dem bare.
Her, tag denne stol.
Jeg går over i hjørnet og drikker.
Giver du dem væk?
Det hele?
Jeg får noget andet.
Rejser du altid med så lidt?
Det er nemmest sådan.
Du har snakket en helt del, -
- om dit ekstraordinære lange liv.
Hvad mener du om at dø, John?
Frygter du døden?
Hvem gør ikke det?
Hvordan så de primitive mænd på døden?
Vi havde et praktisk koncept.
Du ved, vi stoppede, -
- faldt om, rejste os ikke igen.
Begyndte at lugte slemt, opløstes.
Skader kunne vi forstå.
Hvis ens indvolde var ud over det hele.
Infektioner, -
- de var, mystiske.
Alderdom, -
- det største mysterium af alle.
Da forstod du, at du var anderledes.
Ja, men hvordan var jeg anderledes.
Prøvede at finde ud af, at sammenfatte, -
- mine erfaringer, til et syn af mig selv.
Først troede jeg at alle andre, -
- fejlede noget
De blev gamle og de døde, også dyr.
Men ikke mig.
Åh, undskyld mig.
Du lever simpelt.
Jeg har ejet slotte, hvorfor efterlade noget, -
- når man altid rejser?
Jeg har penge.
Hvad, købte du AT&T da de kostede 50 cent, John?
Som man bliver ældre, -
- går dagene, ugerne, og månederne hurtigere.
Hvad er en dag eller et år, -
eller et århundrede for dig?
Fødsel-død cirklen?
Turbulens.
Jeg møder en, -
- lærer deres navn, siger et ord, og de er væk.
Andre kommer som bølger. Stiger, falder.
Krusninger i hvedemarken, når vinden blæser.
Bliver du aldrig træt af det hele?
Jeg keder mig nu og da.
De bliver ved med at gøre de samme fejl, igen og igen.
De?
Så ser du dig selv som, -
- adskilt fra resten af menneskeheden.
Sådan mente jeg det ikke.
Men selvfølgelig, -
- er jeg det.
Er du tilpas velvidende, at du har levet, -
- mens alle du har kendt, alle du har kendt, John -
- er døde?
Jeg har sørget og mistet, -
- ofte.
Har du nogensinde følt skyld over det.
Beslægtet med vinderens anger?
På den psykologiske måde?
Det formoder jeg.
Ja.
Men, hvad kan jeg gøre ved det?
Det er rigtigt.
Beklager, frue.
Mine herrer, jeg...
Jeg beholder sofaen.
Tak.
Mine damer, Will? Nej...
Du har problemer med hjertet. Klag ikke over det.
Hvad med at skifte emne, Will?
Stop med det, om at dø.
Men det er bagsiden af hans medalje, Harry.
Jeg vil gerne vide hvad han føler.
Ville du foretrække, at jeg spurgte ham om hans far?
Jeg troede du altid startede med, -
- "Fortæl mig om din mor"
Ja, men forhistorisk var det mere faderligt.
Du kan vel huske din far.
Jeg synes, at kunne huske noget.
Måske en ældre bror, en plejefar, måske
Nå, lige meget.
Jeg kan svagt huske mine.
Har du en tomhed, -
- i dit liv angående det, John.
Noget du ønskede, blev udfyldt.
Af et ansigt, en stemme, en skikkelse.
Ikke efter så lang tid.
Der må være en, måske mange, -
- som du værdsatte intenst.
Elskede.
Du så dem ældes og dø.
En ven, en kollega, en kone.
Du har da bestemt haft koner og børn?
Så flyttede jeg.
Det var jeg nødt til.
Han er historiens største bigamist.
Har du nogensinde i dit liv tænkt, -
"Det skulle have været mig?"
Måske.
Ja, Art fortalte mig, -
- at nogle tidligere kollegaer, -
- frygtede at du stjal deres liv.
Har du tænkt, at du måske gjorde det?
At du måske gør!
Der har altid været sagn om den slags.
Et væsen, som ikke er helt menneskeligt.
Som ikke tog deres blod, men deres livskraft?
Gud, Will.
Ubevidst, måske.
På en biologisk eller psykisk måde, -
- som vi kun kan gisne om.
Jeg siger ikke, at du ville gøre det med fuldt overlæg.
Jeg siger ikke, at du har vidst hvordan.
Har du?
Men ville det være fair?
Tak. Du på mig du?
Jeg undersøger bare, hvad du har sagt.
Om jeg tror på det eller ej, er uvæsentligt.
Vi vil dø.
Du vil leve.
Kommer du til min begravelse, John?
Altså, Will.
Nu er det nok.
John har ikke bedt om at være det, han er.
Og vi har ikke bedt om, at høre om det.
Men hvis det er sandt, -
- er der ikke en iblandt os, som ikke føler misundelse.
Måske endda en smule had?
Det sagde du selv, John.
Kan du forstå, hvordan vi føler?
Det har jeg ikke tænkt på.
Siden du nu ikke dør, -
- og vi højst sandsynligt gør, -
- det må der være en mening med, ikke?
Måske er du en ekspert.
Det var det, Hr. Oldman. Hav en god dag.
Tak, i lige måde.
Eller er du en vampyr, John?
Måske en uvidende en.
Står du stor og levende, -
- på en kirkegård, som du er med til at fylde?
Nu er det for langt ude.
Plaget, måske ensom, fordi dit hjerte, -
- ikke kan beholde sine skatte.
Er det, hen? Hvad? Hvad? Du forbi? Føler?
Har du levet et uretfærdigt liv?
Nå, jamen så er det måske, -
- på tide at dø.
Lige et øjeblik.
Hør, jeg ved ikke hvad John gør.
Men jeg kan for fanden ikke lide, hvad du gør.
Giv mig den pistol, eller jeg brækker din skide arm.
Du lyder som vores fodboldtræner, Dan.
Hvad synes du, John?
Et skud i armen
Måske kan vi se det heles.
En kugle i hovedet?
Hvad sker der helt præcist?
Jeg har nogle opgaver der skal rettes.
Ligeså meget som jeg hader det job,
vil jeg foretrække det, fremfor det her.
Jeg lader jer være nu.
Hold da kæft.
Hvad fanden gik det ud på?
Hvor fik han en pistol fra?
Du var ude i tovene, John.
Er du virkelig så skide klog?
Det er ikke ligesom Will.
Mary døde i går.
Harry. HvorSkal
Hans kone.
Hun havde kræft i bugspytkirtlen.
Will!
Jeg vidste ikke det med Mary.
Undskyld. Jeg kan se, hvad det må have gjort ved dig.
Lad mig lige være lidt alene med mig selv.
Will, kom nu.
Hvad fanden tænkte du på, Art?
Årh, hold op. Noget skulle jo gøres.
Jeg er helt enig.
Og han er vores ven.
Hvad end der ellers sker, -
- er han vores ven!
Er du sikker på det?
Hvorfor er du sådan efter ham?
En af dem jeg kan lide mest, er forsvundet.
Kan man få Alzheimers som 35-årig?
Måske prøver jeg at vække ham.
Måske er jeg for ked af det, til at græde.
Det jeg sagde om mig selv, gjorde ondt på ham.
Han gav igen.
Det der om at stjæle livskræfter?
Jeg har altid undret mig over grundene.
Vi har stadig en eftermiddag, som vi skal have slået ihjel, ikke?
Mime leg?
Nej. John?
Jeg kan mime noget, kun til dig.
Sandy? Kom hen?
Kom nu, kom nu, kom u.
Okay, den her er til dig.
Klar?
Mit første bryllup?
Sådan dér.
Sådan dér!
Super godt, og en af os stammer, -
- garanteret direkte fra dig.
Og jeg sendte ikke engang et julekort.
Julekort? Hvad med et fødselsdagskort?
For slet ikke at snakke om lysene, -
- med at puste ud, -
- i årevis, med at puste ud.
Ja, okay. Jeg prøvede.
Altså, kald mig bare latterlig, -
- men jeg vil gerne høre mere.
Også mig.
Mere.
Du sværger på, at det ikke er en eller anden røverhistorie, -
eller science fiction halløj, -
- som du prakker os på?
Næste spørgsmål.
Du er klar over, -
- at det er en invitation, -
- til mænd i hvide kitler, som har lykkepiller med.
Tænk over det.
En ting som tillader overlevelse, -
- i årtusinder?
Smut så hurtigt du kan.
Så skulle vi bygge koloni på Mars, -
- efterhånden som vi blev flere.
Det kan jeg lide.
På en helt anden planet.
Jeg misunder dig.
Havde du en kæle dinosaur?
De kom lige før mig.
Det gjorde noget i det mindste.
Du kunne sikkert give os tusind detaljer, John, -
- fra din historie, -
til Magdalenes, til Buddhas, og til nu.
Ti tusind, -
- og du skal ikke læse flere bøger.
Det bliver køligt.
Her kom her. Kom over til mig.
Det rejser nogle interessante spørgsmål, John.
Kunne der være nogen som dig, -
som undgik ældelses processen, som du gjorde?
Repræsentant for noget sindssygt, -
som vi ikke engang lærer om i biologi.
Vi lærer hele tiden.
Ja, men hvordan skulle han vide det?
Han har ikke et skilt, hvor der står "yabba dabba doo."
Der var en mand i 1600-tallet.
Hvor var Du i år? 1292?
Hvor var du idag, for et år siden?
Nå, men det var det 16. århundrede, og jeg mødte en mand, -
- og tænkte, at han var som jeg, -
- så jeg fortalte ham det.
Jeg troede vi var de første.
Den smuttede.
En lille smutter i din historie, John?
En smule senilitet.
Nå, men han sagde ja, -
- men i en anden tid.
Vi snakkede i to dage.
Det virkede overbevisende, -
- men vi kunne ikke være sikre.
Vi bekræftede hvad den anden sagde, -
- men vi vidste ikke om bekræftelsen, -
- var ægte, eller blot et ekko.
Jeg vidste, at jeg var jøde, -
- men tænkte, "måske tager han pis på mig."
Du ved, noget vi alle snakkede om.
Han sagde, at han havde de samme forbehold.
Okay, det var interessant.
Præcis, som at vi aldrig er sikre, -
- selvom vi gerne ville være det.
Jeg mener, hvis vi var sikre, -
- kunne du ikke være sikker på det.
Vi gik hver til sit, enige om at holde kontakten ved lige, -
- men det gjorde vi ikke, -
- og 200 år senere, troede jeg at jeg så ham, -
- på en togstation i Bruxelles.
Men han smuttede fra mig.
Øv, hvor ærgeligt.
Hvis det var sandt.
Okay, her er en til dig.
Hvad? Laver du i fritiden?
Hvert 50. år? Ca., -
- når jeg vil slappe lidt af, -
- tager jeg ned til en primitiv stamme på New Guinea, -
- hvor de tilbeder mig som en gud, -
- og de har en stor statue af mig.
Det er rigtig fedt.
Ja, jeg har mange af billeder af det, -
- men jeg har allerede pakket dem væk, desværre.
Jeg fortæller ikke flere jokes om beskidte hulefolk.
Faktisk, så var badning godt, -
- indtil middelalderen, hvor kirken sagde til os, -
- at det var en synd at vaske guds snavs af, -
- så folk fik syet -
- undertøj på i oktober, -
- og fik det først af i april.
Du sagde, at det skete for dig.
Det tror jeg ikke på.
Hvis din historie er rigtig, -
- hvorfor lod gud det så ske for dig?
En interessant pointe.
Er du religiøs, John?
Ikke ifølge en bestemt religion. Nej.
Aldrig?
For længe siden, var jeg det, -
- som de fleste andre mennesker.
Nogle kommer bare aldrig videre.
Tror Du på gud?
Som Laplace sagde, -
- "Jeg har ikke brug for den hypotese."
Men måske er han her.
Han er overalt. Vi kan bare ikke se ham.
Hvis jeg ikke kunne gøre det bedre, -
- ville jeg også gemme mig.
Og skabelsen...
Den er her. Jeg er ikke så sikker på, at det blev skabt.
Hvad ellers?
Måske det bare var ophobede felter, som berørte andre felter.
Hvad ville energikilden til disse felter være?
Ville det ikke inkludere en primær drivkraft?
Jeg ved ikke, med den primære drivkraft, -
- og uendelig tilbagevenden, men det fortæller mig intet.
Tilbage til mysteriet.
Det er et gammelt spørgsmål, -
- men der er intet svar, i religiøs henseende.
Hvis du har troen, er der svar.
Har du mødt nogle af dem, fra vores religiøse historie?
En bibelsk karakter?
På en måde.
Hvem?
Vi bør springe over den her.
Nej, nej. Ingen springen over. Kom nu.
Næste spørgsmål.
Nej. Kom nu!
Kom nu. Ud med det
Hold da op. Du var en af dem!
Det her tager en uventet drejning.
Det håbede jeg på, at det ikke gjorde. Vi stopper for i aften.
Kom nu. Du var én af dem i den religiøse historie?
Ja.
I biblen?
Ja.
En vi kender?
Vi kender jo alle dem i biblen.
Jeg mener, en vigtig person.
I tror i kender ham, -
- men det meste er myter.
Hele biblen er primært myter, -
- med lidt basis i historiske begivenheder.
Var du en del af den historie?
Ja.
Moses.
Moses var baseret på Misis, en syrisk myte, -
- og der er tidligere versioner.
Som alle blev fundet i vandet, -
- staven der blev til en slange, -
- vande der blev delt, så folket, -
- kunne føres til friheden, -
- og sågar modtagelsen af love, -
- på sten- eller træplader.
En af apostlene.
De var faktisk ikke apostle.
De lærte ikke noget fra sig.
Fiskeren peter, lærte lidt mere om at fiske.
Hvordan ved du det?
Myterne er så store, -
- og ikke specielt gode.
Sandheden er meget simpel.
Det Nye Testamente på 100 ord eller mindre. Klar?
Jeg tror ikke, at jeg vil høre dette.
Harry, gider du at køre mig hjem?
Nej, ikke lige nu. Jeg vil høre det her.
Sæt dig ned, Edith. Man skulle tro, at du troede på ham.
Det er helligbrøde.
Hvordan kan det være helligbrøde?
Han har jo ikke sagt noget endnu.
Det Nye Testamente er helligbrøde.
Der er mange Nye Testamenter, -
- fra hebraisk til græsk, fra latinsk til Tyndale, -
- og helt over til king James, -
- alle revisionister, -
- og altsammen, kaldet den afslørende sandhed.
Jeg mener et Nyt Testamente på 100 ord.
Jeg kan give jer de 10 bud på 10 sekunder:
Lad være. Lad være, lad være.
Lad være. Lad være, lad være, lad være. Lad være, lad være.
Lad være.
Budene er bare moderne udgaver, af meget gamle regler.
Hammurabis regel.
Nemlig, de var ikke de første, vel?
Edith, jeg er opdraget med Torah"en, -
- min kone med koranen.
Min ældste søn er ateist.
Min yngste, er en del af Scientology.
Min datter studerer Hinduisme.
Jeg tror nok, at der kan ske lidt af hvert i min dagligstue, -
- men vi har et åbent sind.
Hvorfor sætter du dig ikke ned?
Hvad er din yndlings version af biblen?
King James", selvfølgelig.
Det er den mest moderne, de lærdes flotte arbejde.
Moderne er godt.
Okay, John, kom med den korte udgave.
Fyren mødte Buddha, kunne lide hvad han hørte, -
- tænkte lidt over det, -
- i ca. 500 år, til han kom tilbage, -
- til Middelhavet, -
- og blev Etrusker.
Kom ind i det romerske imperie.
Han kunne ikke lide det, de blev, -
- en stor dræber maskine.
Han smuttede østpå, og tænkte, -
- "hvorfor ikke prøve Buddhas lærdom, i en moderne form."
Så det gjorde han.
Nogle uenigheder omkring Rom?
Rom vandt.
Resten er historie.
Ja, en slags. Med mange eventyr blandet ind i.
Jeg vidste det.
Han siger, at han er kristus.
Åh nej, det er medaljen, -
- som de gav Jesus, for at opfylde profetier.
Korsfæstelsen.
Han lukkede smerten ude, som han havde lært at gøre, -
- i Tibet og i Indien...
Han lærte også at sænke hans kropsfunktioner, -
- ned til et punkt, hvor de ikke kunne måles.
De troede, han var død.
Så hans ledsagere, -
- pillede ham ned fra korset, og ind i en grotte.
Hans krop normaliserede sig, som han havde trænet den til.
Han forsøgte at slippe ubemærket væk, -
- men nogle tilhængere stod vagt.
Forsøgte at forklare.
De var henrykte.
Således genopstod jeg, -
- og jeg drog op til centraleuropa, -
- for at komme så langt væk som muligt.
Du mener intet af dette, John.
Hvorfor gør du det her?
Lad mig se dine håndled.
Jeg får ikke ar.
Desuden bandt de mig, -
- men negle og blod giver et mere kunstnerisk billede.
Alle de teorier om Jesus.
Han var sort, han var asiatisk, -
- han var en europæer med blå øjne og et gyldent skæg, -
- og hår klippet på vidal Sassoons salon.
Han var en godgørende fremmed, han har slet ikke eksisteret.
Nu er han en hulemand.
Skikkelsen af kristus stammer helt tilbage fra krishna.
Herkules selvfølgelig.
Herkules?
Født af en jomfru, Alcmene.
Og med en gud som far, Zeus.
Den eneste avling.
Frelseren. Grækerne? Soter.
Den gode hyrde, fredsprinsen, -
- bringer mild overbevisning, og guddommelig visdom.
Han døde og sluttede sig til sin far på Olympus, -
- 1.000 år før Gethsemane.
Hvordan kan du sammenligne hedensk mytologi med sandheden?
Rimelig tæt på endda.
De tidlige kristne ledere, -
- smed hebraiske manuskripter væk, -
- og lånte fra hedenske kilder overalt.
Ved du hen? Hvad?
Tankeløst du behandler mine følelser?
Omtrent så ubetænksomt som du behandlede Johns.
Han tror jo ikke på, hvad han siger!
Tror du faktisk på alt hvad der står i biblen Edith?
Ja!
Før du siger noget, -
- så ved jeg, at den er blevet ændret meget, -
- men gud har talt gennem mennesket, -
- for at gøre sig mere forståelig.
Kunne han ikke gøre det ordentligt første gang?
Vi var ufuldendte! Han var nødt til at arbejde på, at få os til at forstå.
Han kunne ikke gøre os fuldendte den første gang Edith?
Alene den filosofiske lærdom om Jesus, -
- er buddisme med hebraisk accent.
Venlighed, tolerance, broderskab, kærlighed, -
- en ubarmhjertig realisme-erkendelse, -
- at livet er som det er her på jorden, her og nu.
Guds rige, hvilket betyder godhed, -
- er lige her hvor det skal være.
"Jeg er, hvad jeg bliver til."
Det er hvad Buddha bragte med.
Og det er, hvad jeg lærte.
Men en talende slange fik en dame til at spise et æble.
Så vi er på røven.
Himlen og helvede blev solgt ved dørene, -
- så præster kunne regere igennem forførelse og terror, -
- frelse vores sjæle som vi aldrig havde mistet.
Jeg leverede en ren overgang.
Og de slog den ud over hegnet.
Dette er blasfemi.
Det er forfærdeligt! Hvem var du ellers?
Solomon, Elvis, Jack the Ripper?
Det blev sagt, at Buddha og Jesus, -
- ville grine eller græde, hvis de vidste -
- hvad der blev gjort i deres navn.
Og hvis der er en skaber, -
- ville han sikkert have det på samme måde.
Jeg ser ceremonier, ritualer, optog, -
- knælen, sorg, indtalelse, -
- højt respekterede kager og vin, -
- og jer tror, -
- at det ikke var det der var min intention.
Men det er vatikanets ævl.
Det har ikke noget med gud at gøre.
Som du sagde John, religioner overalt.
Fra ophøjet liv, til at rense glæde som en synd.
Rom gør det som en storslået opera.
En simpel vej til godhed, -
- behøver et overnaturligt vejkort.
Overnaturligt.
Et dumt ord.
Hvad end der sker, sker naturligt, -
- hvad end vi tror på det eller ej.
Ligesom en 14.000 år gammel hulemand.
Jeg kørte lidt, -
- og så sad jeg stille lidt.
Jeg skammer mig sådan.
Og jeg fryser.
Kom indenfor.
Jeg tror selvfølgelig stadig ikke på dig.
Du har brug for hjælp.
Alle har brug for hjælp.
Ja, men nogle mere end andre.
Fra Buddha til korset, -
- jeg har altid troet at begge var myter, -
- men jeg vil gerne høre mere.
Må jeg smide mig på sofaen lidt?
Jeg er ikke så ung, som jeg var engang.
Så, du var Jesus.
Måske skulle én være det, på godt og ondt.
Nævningene er stadig ude.
Hvornår begyndte du at tro på, at du var Jesus?
Hvornår begyndte du at tro på, at du var psykiater?
Siden jeg bestod på Harvard Lægeskole, -
- og afsluttede mit ophold der, har jeg troet det.
Jeg drømmer ind imellem om det.
Har du handlet på denne tro?
Jeg havde en privat konsultation et stykke tid, -
- og så underviste jeg.
Ikke noget usædvanligt, -
- lige indtil en dag, hvor jeg mødte en hulemand, -
- som troede, at han var Jesus.
Finder du det usædvanligt?
Meget. Jeg ville satse mit rygte, -
- at han er så normal som jeg, -
- så hvorfor holder han fast i sådan en historie?
Der må dog være en grund.
Udover, at jeg bildte mig det hele ind?
Er det Muligt?
Jeg tror, du er så normal, som han er.
Altså, jeg...
Nej.
Fandt du det nogensinde klogt, at tilbede dig selv, -
- fremfor at blive tænkt som en kætter?
Det ville være noget.
Andre gange blev kristendommen set som kætteri.
Jeg måtte foregive andre skæbner.
Og hvad har Jesus at sige til de tilstedeværende, -
- som har svært ved at tro på ham?
Tro på, hvad han prøvede at lære, -
- uden en masse sludder.
Fromhed er ikke, hvad lektionen bringer til folk.
Det er fejlen, som de medbringer til lektionerne.
Det begynder at blive nat.
Jeg har stadig ting at bære, -
- og en lang køretur.
Jeg hjælper.
John, har du en destination i tankerne?
Ligemeget.
Jeg spørger ikke.
Tak.
Enhver der er mentalt syg, kan forestille sig -
- en fantastisk baggrund, endda et helt liv, -
- og virkelig tro på det.
Manden, der tror han er Napoleon, -
- tror på det.
Hans sande identitet er skubbet i baggrunden, -
- til fordel for hans selvbedrag, og hans trang til det.
Hvis det er tilfældet med John, -
- så er der en alvorlig uorden.
Fremragende organiseret.
Han har et svar på alt.
Det involverer måske en frastødelse af hans far, -
- af hele hans fortid, -
- erstattet af denne fantasi.
Han siger, at han ikke kan huske hans far.
Præcis hvorfor?
Du sagde, at han var normal.
Gjorde jer?
Tror i måske at vores hulemand, -
- har noget i rygsækken?
Stoffer?
Nej, nej, nej.
Jeg har lavet meget rådgivende arbejde med narkomaner.
Jeg har set folk trippe, have nerver på.
Hvad end der er med John, så er det ikke det.
Jeg har kigget efter tegn. Ingen.
Kunne hulemænd egentlig tale?
Vi mener, at sproget begyndte at eksistere -
- for 60.000 år siden.
Strukturen af stenalderkulturen, -
- er bevis på evnen til at kommunikere, -
- verbalt.
Hold mond.
Måske var det nemmere hvis jeg var.
Skør?
Nej.
Det er fascinerende, er det ikke, -
- et tappert forsøg på at lære buddisme i vesten.
Det er ikke så underligt, at han fejlede.
Vi var ikke klar til det.
Du taler, som om du tror på ham.
Det er da muligt, ikke sandt?
Jeg mener, alt er muligt.
Hør her, vi har to simple valgmuligheder.
Vi kan dreje os selv ud af form, -
- intellektualisere eller presse logikken, -
- eller vi kan bare slappe af og nyde det.
Jeg kan lytte kritisk, -
- men jeg behøver ikke beslutte mig for noget som helst.
Men det tror du, at du gør?
Desværre er der ingen autoriteter i forhistorien, -
- så vi kunne ikke stoppe ham der.
Der er bibel-eksperter.
Drøm videre.
Ja, derfor de tabte år af Jesus.
Han eksisterede ikke, indtil John tog hatten på.
Jeg tror ikke på engle, jesusbarnets fødsel og østenstjernen, -
- men der er historier om Jesus" barndom.
Historier afskyr et tomrum.
Improvisation, noget af det er meget oprigtigt, -
- udfylder hullerne.
Det ville være let, -
- at forfalske fortiden dengang.
Et par ord, godtroenhed... Tiden ville ordne resten.
Nu taler du, som om du troede på ham.
Kig engang på de populære myter der omhandlede -
- kennedy attentatet, i et par år.
Der var konspiration, mafiaen, CIA.
Det er det, mysterie der aldrig forsvinder.
Der har altid været et lille skridt, mellem en falden leder til en gud.
Jeg tror ikke, at nogen vil gøre kennedy til gud.
Vi er mere raffinerede end det.
Er vi?
Det er vi.
Du opfylder endelig -
- en af årtusindets profetier John.
Hvilket?
Her er du igen.
Du kan lide ilden, John.
Alle de steder jeg har boet, har jeg haft et ildsted.
Et bånd fra barndommen tror jeg.
Det hjælper mig, til at føle mig sikker.
Der er rovdyr derude.
En ting jeg ikke pakkede...
Jeg tænkte at jeg fik brug for den.
Ville Sacre du printemps ikke være mere passende?
Hvad?
Du har...
Forbløffet fire videnskabsfolk fuldstændigt, min ven.
Vi aner ikke, hvad vi skal tænke om dig.
Vidste du at voltaire var den første til at foreslå, -
- at universet blev skabt ved en gigantisk eksplosion?
Jeg tror, at paul er enig.
Og så var Goethe den første til at foreslå, -
- at spiral stjernetåge var hvirvlende stjernemasse.
Nu kalder vi dem galakser.
Det er lidt sjovt hvordan nye videnskabelige begreber, -
- finder deres første forsigtige udtryksformer i kunsten.
Så, studerede Beethoven fysik ved siden af?
Han brugte det meste af hans tid på, at ligge på gulvet, -
- foran hans benløse klaver, -
- omgivet af appelsinskræller og æbleskrog.
Nu sidder vi på gulvet og lytter til Beethoven.
Fuldendt cirkel.
Havde du, -
- nogle religiøse overbevisninger, -
- eller tænkte du meget over det?
Du kan ikke nå dertil med tanker.
Har. Du tro?
På mange ting.
Har du tro på racens fremtid?
Jeg har set arter komme og gå.
Det afhænger af deres balance med miljøet.
Vi her laver rod i det
Der er stadig tid, -
- hvis vi bruger den fornuftigt.
Kristendommen har været en verdensomspændende tro, -
- i 232. år?
Hvor længe tilbad egypterne Isis, -
- eller sumerianerne, Ishtar?
I Indien vandrede hellige køer rundt, -
- som genfødte sjæle.
Om 1.000 år vil de blive grillet, -
- og deres sjæle vil være i egern.
Du var ikke Jesus!
- Hvis det regner... - Det gør det ikke.
Hvordan ved du det?
Jeg kan ikke lugte det.
Var du, -
- en form for medicinmand?
Jeg var Shaman et par gange.
Afslørede nogle sandheder, så jeg kunne spise bedre.
Tror du, det er indbegrebet af religion.
Sælge håb og overlevelse?
Det Gamle Testamente var ikke bedre.
Det Nye Testamente, er en etisk bog om god skik, -
- mine ord, omfortolket af poeter og filosoffer, -
- som var meget klogere, end jeg er.
Budskabet efterleves aldrig.
Eventyr bygger kirker.
Hvad med navnet "Jesus"?
Fandt du bare på det?
Jeg kaldte mig selv John.
For det meste.
Da rygtet om genopstandelsen spredtes, -
- blev navnet forvekslet med det jødiske navn "Yochanan," -
- som betyder "Gud er nådig."
Min færden dengang blev set, -
- som et bevis på udødelighed.
Som ledte til "Gud er frelse" -
- eller Hebraisk "Yahshua," -
- som blev starten på mit endelige navn, -
- men før det, var det "lesous," -
- som på Latin blev, "lesus," -
- og til sidst middelalderlig, "Jesus," -
- og hvilket underværk, at se det hele ske.
Så du påstod ikke, at være Guds søn?
Begyndte som en skole, endte som et tempel.
Sagde, at jeg havde en mester, større end jeg.
Sagde aldrig, at det var min far.
Ville undervise i det, som jeg havde lært.
Sagde aldrig, at jeg var jødernes konge, -
- Jeg gik aldrig på vandet, jeg vækkede ikke de døde.
Nævnte aldrig guddommelighed, undtagen den, -
- alle mennesker besidder.
Ingen vise mænd kom fra øst, for at tilbede en krybbe.
Jeg healede dog lidt, -
- med noget tillært medicin fra Østen.
Det er det.
De 3 vise mænd var en myte, -
- omkring Buddhas fødsel.
Jeg burde være derhjemme, og kysse min kone.
Vi er alle her, fanget af din historie, -
- og leder efter en forklaring.
Er der flere, -
- åbenbaringer til os?
Ligesom gamle dage.
Du var ikke Jesus.
Citér Jesus" prædikener.
Hvilke?
Darby, king James, den nye bibeludgave?
Kan du dem alle?
Ingen kan dem alle, end ikke mig.
En dag underviste jeg på en bakke.
Der var ikke mange der blev.
Bibelske Jesus sagde, -
- "Hvem tror i, jeg er?"
Han gav dem et valg.
Jeg giver jer et.
Var du?
Hvis nej, ville i så nogensinde være sikre?
Sluk lige.
Giv du?
Nu er det nok.
Det er gået af sporet.
Alle er meget oprørte.
Jeg tror ikke, at du er skør, -
- men det du siger, er ikke sandt.
Det efterlader kun én mulighed.
Tiden er kommet, hvor du må indrømme, -
- det var opspind.
En løgn.
Ikke sandt, John?
Hvis du ikke indrømmer nu, mens du kan, -
- er jeg overbevist om, -
- at du virkelig behøver hjælp.
Jeg kan få dig indlagt til observation.
Det ved du.
Jeg beder dig, -
- jeg kræver det, -
- at du fortæller sandheden.
Giv dem ro.
Kom nu, John.
Sig det.
Så er det godt. Det stopper her.
Hvad?
Det var en historie.
Det hele.
Gode Gud!
Endnu et eventyr?
Det hele? Men hvad?
Hvad i himlens navn?
John, du fik os til at tvivle på hele din person, -
- og det var bare opspind!
Hvor fik du sådan en halvbagt, stupid idé fra?
I det mindste ved i, at jeg ikke er skør.
Giv Du var!
I gav mig idéen.
Alle jer.
Hvad?
Edith så min falske van Gogh.
Du kunne bare have sagt det.
Du sagde, at jeg aldrig blev ældre.
Du gav mig bogen, om de første mennesker.
Dan, du så gravstikken, -
- og sagde, "hvis sten kunne tale."
Jeg vidste det.
Jeg fik idéen og afprøvede den, -
- så jeres reaktioner, og kørte den for langt.
Fortæl Lang
Se min reaktion.
I spurgte, om jeg var en bibelsk figur, -
- om der var andre som mig, -
- om der var andre identiteter.
Vi jagtede hinandens nysgerrighed, -
- imens vi nød mysteriet, det analytiske spektrum.
I spillede mit spil!
Jeg spillede jeres.
Hold da op, du fik os virkelig med, hva?
Du var god.
Du ved, de der kinesiske æsker, -
- en indeni den anden, indeni den, indeni den?
Jeg føler, at jeg er i den sidste æske.
Din lede...
satan!
Hvordan kunne du?
Jeg var bekymret for dig.
Jeg var ivrig efter at afsløre det, mange gange, -
- men jeg kunne ikke dy mig, for at se, -
- om i kunne afvise mine historier.
Jeg havde det perfekte publikum.
Antropolog, arkæolog, -
- kristen litteralist, -
- en psykolog.
Jeg har fået nok.
Jeg smutter. Vil i med? Kom så.
Nå, John.
Vil du skrive historien?
Hvis jeg gør, så sender jeg en kopi.
Ellers tak, okay?
Du er jo fuldstændig skør.
Jeg kender dig ikke!
Hyggeligt at se dig igen, Dr. Oldman.
Dit navn er et ordspil, ikke?
Old man?
Hjalp det dig med din historie?
Linda!
Farvel.
Art havde fat i noget.
Hvad?
I det mindste, behøver jeg ikke smide halvdelen, -
- af alt, hvad jeg ved om biologi væk.
Hvilken halvdel?
Det var en smuk tanke, -
- så rig, så fuld af muligheder.
Du kunne skrive en afhandling om det.
Måske.
Så besøger jeg dig i din gummicelle, -
- hvis jeg missede noget.
Du behøver måske stadig hjælp.
Godt med dig.
Det lød da rimelig godt.
De tror dig, for det bliver de nødt til.
Én ting ved jeg, -
- du ville aldrig bruge folk, -
- eller misbruge deres gode vilje og intelligens, -
- sådan som de tror, du lige har gjort.
Psykisk intuition?
Nej, kvindelig intuition.
Så Du Skal god til lyve, flere, Mr. Ugg, -
- men jeg vil vide, hvad dit rigtige navn er?
Tro det, eller lad være, lyden var altid John.
Hvorfor gav du efter?
Det hele blev for meget.
Og det måtte stoppe.
Jeg var usikker på, om det ville virke.
Fjorten tusinde år gammel.
Det må være en hel del kvinder.
Tæller vi?
Måske.
Jeg kører Edith hjem.
Sandy?
Jeg bliver.
Er du ked af, nogle af de ting du sagde?
Jeg er ked af, jeg sagde dem.
Nuvel.
Som en god kristen...
Du gjorde en forfærdelig ting, -
- men vi er alle glade for, at du har det godt.
Selv Art. Han hader bare ting, han ikke forstår.
Du er en sadist, John, -
- men indrømmer, det gav et kick, -
- at jagte nysgerrigheden.
Selv, hvis det var, alt det var.
Held og lykke.
- Ønsker dig alt godt. - Tak.
Klar?
- Vi ses. - Godnat.
Jeg ved ikke.
Der er noget, -
- noget ved dig, John.
Jo mere, jeg tænker over det, -
- er jeg ikke i den kinesiske æske.
Jeg fornemmer, rum.
En form for frihed, ved det vi gladeligt kalder virkeligheden, -
- hvor, som alle siger, -
- alt er muligt.
- Ja. - Nej, nej, nej, nej.
Nej. Ikke flere ord.
Nu tager jeg hjem, -
- og ser Star Trek, -
- og falder lidt ned.
Held og lykke, -
- hvorend det bringer dig hen.
Giv lyd fra dig en skønne dag.
Lad mig vide, hvordan du har det.
Det vil jeg gøre.
Hvor mange andre navne har du haft?
Mange.
John paley for John paleolithic, -
- John Savage.
Blev rigtig kreativ for cirka 60 år siden, -
- da jeg underviste på Harvard, -
- jeg var John Thomas partee.
John T. Partee, som Boston tea party.
Jeg fangede den.
Ja.
Vent, vent, vent.
Boston?
60 år siden?
J- John partee?
Du underviste ikke i kemi! Jeg tror dig ikke!
Din mors navn var Nola.
- Nej. - Jo.
Nej.
Ja, Nola.
Min mor!
Jeg nægter det her!
Min hunds navn.
Vi havde ham, før jeg blev født.
Woofie.
Woof, woof, woofie...
Gruber. Giftede hun sig igen?
Hun sagde, at du forlod os.
Undskyld. Jeg var nødt til at rejse.
Det ved du. Jeg efterlod nok.
- Jeg efterlod nok. - Jeg fryser.
Kølige Willy, fryser altid.
Du kunne aldrig holde varmen.
Vent, du, du havde et skæg.
Ja, du plejede at hive i det, -
- for at se om det var ægte.
1012, nu!
Kom nu, Will
Will.
Kom nu.
Du holder kontakten, Dr. Oldman, -
- hvis der bliver noget.
Jeg kommer igen til begravelsen.
Miss.
Du så aldrig et voksent barn dø.
Nej.